Velkommen til Kongeriet Gabilonien.
Tidligere hjemsted for de modigste riddere.
Men ikke længere. Lige siden ridderne blev tvunget til at forlade kongeriget -
- og lovens håndhævere tog deres plads, har vi fået en ny lov hver dag.
Det er forbudt at råbe i gaderne!
- Det her brød er hårdt som sten! - "Hårdt som sten..."
- Siger du, det er brød fra i går? - "Brød fra i går..."
Oldgammelt, lige som dig.
"Lige som dig."
Bliv ved med at gå.
Det her bliver dyrt. Hesteskoene er varme. Ulovlige forlygter.
- Men betjent... - Papirer, tak. Både for dig og hesten.
- Alt er skørt. - Jeg ved ikke engang, hvad det er...
Jeg beklager, frøken, men vi er nødt til at konfiskere katten.
- Nej. - Det her brød er elendigt!
Hr. Nicasio, må jeg låne det?
- Sparkles. - Her, lille pige.
- Oplyste han dig om dine rettigheder? - Jeg ved ikke engang, hvad de er.
Skynd dig, inden han kommer tilbage.
Her bor jeg sammen med min far.
Han er den førende advokat i kongeriet.
Jeg skal snart til optagelsesprøve på jurastudiet -
- og jeg burde forberede mig. Men sandheden er...
Sandheden var, at det ikke var første gang, han skulle slås mod en drage.
Denne gang var dog anderledes. Dette var Kedrath, dragen med de tre hoveder.
Hvis en af de Tapre Riddere skulle kunne overvinde den, var det...
Sir Roland.
- Min bedstefar. - Justin. Din morgenmad bliver kold.
Så står vi op. Det er i sandhed en fantastisk dag.
Ja.
Far.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Med forlov.
Det her kom til dig. De var begejstrede for at få dig.
- Skulle jeg ikke til optagelsesprøve? - Det skal min søn ikke.
Jurastudierne bliver de bedste år i dit liv. Sæt pris på dem.
Alle store advokater blev født i de hellige sale.
De lange nætter. At læse i stjerneskæret.
Dit diplom kommer snart til at hænge ved siden af mit.
- Hvad nu, hvis jeg ikke starter i år? - Hvorfor ikke?
- Jeg vil ikke være advokat. Endnu. - Selvfølgelig vil du det.
Det føles bare ikke rigtigt for mig.
- Hvad vil du så? - Jeg har tænkt over det...
- Jeg vil være ridder. - Sæt dig ned, tak.
Riddere er lovløse. Jeg vil ikke lade min søn bryde loven.
- Loven er måske forkert. - Hvad?!
Riddere eksisterer ikke længere, fordi vi ikke har brug for dem.
Du bliver en større helt, når du lærer lovens gyldne ord.
- Men bedstefar reddede kongeriet. - Du skal ikke blande min far ind i det.
Og han reddede dig. Sir Roland...
Ti stille! Nævn ikke din bedstefar igen. Er det forstået?
- Hvis det var godt nok for din far... - Så er det nok!
Du skal på jurastudiet, og sådan er det.
- Justin, søde. Hvad er der galt? - Jeg er dødsdømt.
Din far igen. Er du sulten?
"Til den modigste bedstefar i verden."
- Ja, jeg savner ham også. - Bare jeg havde kendt ham bedre.
- Ellers tak. - Det ved jeg.
Du ville blive en forfærdelig advokat.
Du er ærlig, og dårlig til at lyve.
Og du vil se forfærdelig ud med paryk.
Jeg kan ikke tage af sted. Hvis jeg ikke gør, bliver far ked af det.
Hvad skal jeg gøre?
Følg med mig.
Du har set den tusindvis af gange -
- og du kigger altid på den med det samme tåbelige ansigt.
Men nu skal du kigge godt efter.
- Har du bemærket, der mangler noget? - Nej.
- Hvad leder jeg efter? - Inspiration.
- Det har du valgt den forkerte dag til. - Kom nu.
- Se bedre efter. - Jeg kan ikke se det.
Selvfølgelig kan du det.
Der burde være et sværd. Hvorfor har jeg ikke set det før?
Du var et barn, du drømte, det var der.
Nu er du ved at blive en mand.
Er jeg? Far behandler mig stadig som et barn.
Jeg ved, hvad jeg vil, men jeg vil ikke såre ham.
En dag, da Reginald var lille, sagde han til din bedstefar:
"Far, når jeg bliver voksen, bliver jeg en af dem, der laver love."
"For verden fungerer ikke uden love."
Så sagde din bedstefar: "Søn, du kan blive lige det, du vil."
Og han hjalp ham.
Jeg kan huske kongens ord, da han gjorde din bedstefar til ridder:
"Bær dette sværd med styrke, og forbered dit hjerte på godhed.
Brug det aldrig til at gøre skade, eller i vrede -
- men brug det til at forsvare det gode og retfærdigheden."
Tak.
Hvis du vil være ridder, har du brug for en ridderfærd.
Finde min bedstefars sværd og tage det med hjem.
Godt. Bring dette til Visdomstårnet.
Fortæl dem, hvem du er, og giv så denne nøgle til dem.
- De træner dig til at blive en ridder. - Men hvor er tårnet?
Det er din første udfordring. Men du må hellere skynde dig.
Kongeriget bliver svagere dag for dag -
- og dem der blev forvist, vender snart tilbage -
- og der er ingen til at stoppe dem.
Endelig hjemme.
Heraclio, du er ude af træning.
Min dybeste respekt, min dronning.
Jeg tjente Dem altid trofast. Jeg svigtede Dem aldrig -
- før De svigtede os. Med blot to underskrifter, sørgede De -
- og advokaten for vores undergang.
Mere skulle der ikke til... Nu efter at have været forvist -
- og levet alene, er jeg nødt til at slå mig sammen med ham, jeg svor at bekæmpe.
Hvorfor lyttede De ikke? Nu er jeg nødt til at lade sværdet tale.
Nu er I begge nødt til at dø!
Seriøst, Sir H?
Det skal nok være sundt at bo her. Stedet har da karakter.
Men som man siger: Beliggenhed, beliggenhed, beliggenhed.
Smykker! Lækker krone.
- Hvad er det, du har på? - Du bemærkede det.
Mit eget design. At være soldat, betyder ikke at man ikke kan have god smag.
Magt og stil!
Vi skal bruge en hær.
Sæt dig ikke for godt til rette, Sota.
- Du og din bror får travlt i aften. - I aften?
Hvad synes du? Er det voksent nok til min myndighedsfest?
- Ja, du ligner en prinsesse. - Nej, min kjole skal være perfekt.
Folk kommer fra alle kongerigets hjørner.
Sebastien, find noget virkeligt forbløffende.
Lara, kan du huske, at selv i børnehaven ville jeg være en ridder?
Det er slet ikke moderne mere.
Ja... Kald mig bare gammeldags.
Men nu har jeg faktisk en chance for at få den drøm i opfyldelse.
Sig det ikke til nogen, men jeg kan ikke tage med dig i skole.
Er du sindssyg? Det er forfærdeligt.
Jeg ved det. Det er også hårdt for mig.
Det er faktisk muligt, at jeg aldrig vender tilbage.
- Det kan du ikke mene! - Jo, jeg kan.
Jeg kan ende mine dage i et stinkende fangehul, eller blive brændt af en drage.
Den er brandvarm.
Ja, mindst 2000 grader.
Fare, vil være min faste makker.
- Den og min hengivenhed til dig. - Hvad er det her?
Selvfølgelig!
En ridder bærer altid et bevis på sin udvalgtes kærlighed.
En strømpe?
Jeg vil altid have den på mig, og en skønne dag giver jeg dig den tilbage.
Er det fjols her endnu? Beklager, elskede.
Nu skal jeg prøve mine private klæder.
- Undertøj. - Undskyld.
Jeg vender tilbage fra min ridderfærd, når du er myndiggjort.
Som en ridder. Det er mit løfte til dig.
Hvad skete der lige, Sebastien?
Justin er vist lige taget af sted med en af frøken Laras -
- strømper. - Super.
Jøsses. Det her liv tager livet af mig.
Hvad?
Kom nu, din idiot.
Få styr på ham. Vi er på en mission.
Giv slip. God pruhest.
Vindhastigheden... Hallo, mester -
- 15 grader syd, sydvest.
Det betyder den vej.
Her er planen. Når vi befrier første gruppe, tager mester dem med ud.
Copas, vi...
- Ikke mere sodavand til dig, Copas! - Det var ham.
Ih ja, vi er De Fantastiske Fire.
Okay, så er det nu.
Nu, din kegle!
- Nej, nej, nej. - Jo, jo, jo.
Perfekt timing. Det skåler jeg på.
Kom så.
Jeg leder efter mandfolk. Rigtige mandfolk.
- Skrid. - Til at kæmpe for en sag -
- i bytte for at komme ud herfra og en bunke guld.
Dig der, før dem ud herfra.
Et par idéer.
Gardiner med lodrette striber, vil få gangen til at se højere ud.
Måske nogle blomster. Intet som blomster gør et fængsel pænt.
Indtrængende!
Op bagpå.
Fang dem!
Farvel.
Jeg bliver bare ældre -
- hver eneste dag.
Har en byrde på mine skuldre -
- der gør, jeg bliver.
Men mine øjne er åbne -
- så jeg ikke går glip af noget.
Jeg kan ikke se -
- en årsag til -
- vi ikke kan være noget smukt.
Vi kan være helte -
- vi kan være hvad som helst.
Vi kan være helte -
- giv os en sang, at synge.
Vi kan være helte, bare luk det ind.
Så er det op!
Den Gamle Ødelagte Ørn. Hvor legender -
- eventyr og lækre snacks hører hjemme?
Velkommen til Den Ødelagte Ørn, hvor eventyr begynder.
- Hvad skulle det være? - Hvad er der sket med det her sted?
Det var sådan, da jeg kom. Ved du, hvad du vil have?
Det var engang et mytisk sted. Helte mødtes her inden de skulle på eventyr.
Det gør de stadig. Se bare på menuen.
Den friturestegte grisesnudeburger er noget af et eventyr.
Med torskelever kebaben satser du i hvert fald dit liv.
- Jeg hedder Justin. - Justin, et nobelt, men lamt navn.
Jeg håbede, at jeg kunne finde en troldmand her.
- Vil du have pomfritter til? - Hej! Hvor er min drageburger?
I dit ansigt, hvis du ikke stopper med at råbe!
Vi elsker vores kunder. Pis, nu er der ballade.
- Talia. - De er vores udsmidere.
- Giv os en øl. - Kan du ikke se, jeg står med en kunde?
I skal passe på baren, ikke tappe den.
- Siden hvornår, bestemmer du over os? - Jeg er den eneste med en hjerne.
- Slip hende! - Hørte jeg noget?
Ingen behandler en dame sådan, når jeg er her.
I orden.
Dril en på din egen størrelse.
- Dig... - Okay, så er jeg klar.
Det skal nok hjælpe.
Hej, smukke.
Hejsa.
- Spis dine pomfritter. - Prøv ikke på det her derhjemme.
Okay.
Nej.
- Igor, Slamski. Hvad sker der her? - Undskyld, chef.
De spillede dart om at rengøre svinestien. Det blev uafgjort.
Initiativ, havde jeg ikke regnet med fra jer to.
Omkostningsminimering og effektivisering.
Det må ikke være nemt at arbejde her. Tak.
Det er mig, der takker. Jeg hedder Talia.
Næste gang, så køb din rustning i voksenafdelingen.
Hey, den er pæn.
- Det er ikke noget. - Se her.
- Det er Sir Roland våbenskjold. - Vær sød at give mig den.
Det ser ægte ud. Det laurbær peger til venstre.
På alle de falske peger det til højre.
- Den skal du passe på. - Det er ikke mange, der ved det.
Sir Roland dræbte 16 drager. En verdensrekord.
Nogen siger, det var 15, men de tæller ikke Baltazar den Kamptrætte med
Men jeg siger, en sidste drage, er en sidste drage.
- Det mener jeg også. - Er du på en ridderfærd?
Jeg søger til Visdomstårnet, for at blive ridder.
- Og bringe Rolands sværd hjem. - Du mener det vist, gør du ikke?
- Derfor søger jeg en troldmand. - Det nærmeste, vi kan tilbyde er...
Melquiades.
Okay. Hvad har jeg at miste?
Giv mig endnu en øl. Denne gang med skum på toppen. Forstået?
Ja. Chef.
Goddag.
Goddag, fremmede. Må kræfterne fra det mørke lys være med dig.
- Jeg hedder Justin. - Ti stille! Sig ikke noget!
Mit tredje øje kan se ind i dig.
Dit navn er...
- Justin! - Ja, det har jeg jo lige sagt.
- Og du er Melquiades? - Nej, jeg hedder Karolius.
Bebuder af det mørke lys.
Vent lige. Jeg modtager noget stærkt.
Det er...
- Nej, det er dig. - Sokken måske...
Nej, din aura. Den er kraftfuld.
- Jeg leder efter Visdomstårnet. - Jeg kender alle de magiske steder.
Alle de magiske skabninger i kongeriget.
Undtagen den. Den kender jeg ikke. Men jeg kender en, der gør.
- Melquiades. - Melquiades? Men...
Sig mit navn, så dukker jeg op.
Øjeblik. Jeg bliver nødt til at tage den. Okay, farvel.
Karolius siger, du skal finde Visdomstårnet -
- og de oplysninger er her. Et sted.
Men skabningerne, fra det klare lys i femte sfære, viste mig -
- hvordan jeg skulle sende oplysningerne til dig. Via sølvkoden...
- Hvilken kode? - Den her.
Gennem denne forbindelse sender jeg min viden til dig.
- Kender du andre troldmænd? - Ja, Karolius, men...
Men en troldmand? Beklager, søde ven.
Kommer den øl snart eller hvad?
Her, chef. Med ekstra skum.
Sådan ja.
Fortrækker du det traditionelle, kan jeg tegne et kort til dig.
Genialt.
Bare følg linjen. Den snoede linje. Lige der.
Godt du kom til mig, i stedet for Karolius. Han er talentløs.
Sig det igen, hvis du tør. Hvad sker der så, din fusker?
Kom med udenfor og sig det igen. Jeg siger, hvad jeg har lyst til.
Fusker, fusker, fusker. Udenfor! Nu!
Tosse eller troldmand?
Begge dele, rent faktisk. Men det er bedre end ingenting.
Du er sjov. Held og lykke, heltelærling.
- Kom tilbage og fortæl mig det hele. - Det kan du regne med.
På din ordre, Deres højhed.
- Lily, skat. Det er længe siden. - Min dronning.
Disse vægge har oplevet bedre tider.
Jeg kan huske, da vi fejrede vores heltes triumfer herinde.
Jeg har hørt rygter om, at en gruppe banditter planlægger et eller andet.
Ja. Før stjal de kun guld -
- men nu bryder de folk ud af fængslet. De har vist samlet en hær.
Uden riddere, er vi forsvarsløse, Lily.
Jeg frygter, at jeg har begået en stor fejltagelse.
Se lige der. Hvem er du?
Jeg har aldrig set en mand med så meget skønhed før.
Men vent...
Sådan. Det var bedre.
Min engel.
Kom du til skade, da du faldt ned fra himlen?
Den virker hver gang.
- Det bekymrer mig, unge Justin er væk. - Han er ikke faret vild, men tak.
Jeg er altid bekymret for dig og din familie.
Roland havde en speciel plads i mit hjerte. Jeg savner de tider.
Det gør dit folk også. De er ulykkelige.
De længes efter deres helte, og fejringen af deres triumfer.
Dengang hvor øltønder blev åbnet til deres ære, og kvinderne ville have dem.
Ingen kvinde kunne modstå en mand i skinnende rustning.
Øl? Kvinder?
Men den krop og dette ansigt, kommer vi langt.
Tosse eller troldmand. Måske en troldmand.
Hvad så nu?
Hej!
Hej. Hej!
Okay!
Rolig nu, knægt.
- Er du faret vild? - Nej.
- Jeg er her for at modtage træning. - I hvad? Klokkespil?
- Nej, jeg vil gerne være en ridder. - Hvor nobelt.
Jeg har den her...
Et eller andet sted... Her.
- Du er Sir Rolands søn? - Jeg er hans barnebarn.
Kom med, unge mand. Hop ned i båden.
- Hvor længe har du været færgemand? - Ligner jeg en færgemand?
- Han er ung og ranglet. - Braulio, slap af.
Se selv. Jeg sagde det jo.
Jeg hedder Braulio, og du er her fordi?
- For at modtage træning. - Gud være lovet.
Efter så mange år uden kandidater, var vi ved at...
Ked ikke drengen med vores problemer.
- Dette er den store Sir Blucher. - Den Sir Blucher?
- Det er mig en ære. - Kender du mig virkeligt?
- Eller er du bare diplomatisk? - Nej, jeg har læst meget om dig.
Du er på forsiden af "Historier om de Tapre Riddere".
- Men... - Ja, hvad er der?
Men du er lidt lavere i virkeligheden.
Ærlighed. En god start, knægt.
Lad mig vise dig, hvad Braulio roder med.
Her er der et spil i gang med brødre fra en anden orden, i det fjerne østen.
- Hold da op. - Rør dem ikke, knægt.
Der er hun endelig. Fire generationer om et enkelt spil -
- der har varet i over 450 år.
De har brugt måneder på dette træk.
Sikke et latterligt træk.
De har ikke en chance.
Så fjollet.
De dræbte min drage.
De algespisende...
- Hiv i klokken og få Legantir herop! - Okay.
Nej!
- Braulio. Få fat i Legantir. - Hvad sker der?
- Hvad er der galt med ham? - Han får et anfald. Skynd dig!
Hvorfor al den larm? Braulio.
Det var magi.
Kom. Vi må hellere smutte. Lad ham komme sig i fred.
Jeg er ældre end dig. Jeg er mindre end dig.
Ikke flere drømme, Justin. Angrib!
Det var en skam.
For mange huller og for mange skader.
Kom nu. Overrask mig.
Hvis du er usikker på en bevægelse, så lad være.
Det giver din modstander en åbning.
- Vil du holde en pause? - Vil du holde en pause?
Det er ikke kampsnak.
- Undvig og angrib, gør det! - Okay.
Os gamle tager lidt tid om at komme i gang -
- men vi kan stadig.
Færre bevægelser, men mere præcise.
Glem ikke at beskytte kronjuvelerne.
Nemlig, rustningen skaber ikke manden -
- manden skaber rustningen.
Du tabte igen, knægt. Det betyder ikke, at du skal kunne lide det.
Tag et bad. Du stinker som en trold.
Jeg vågnede tusinde gange i nat.
- Sådan er det at blive gammel. - Nej. Jeg var bekymret.
Jeg ved ikke, om vi burde gøre det her. Han er for ung.
- Det er farligt. - Han har hans bedstefars hjerte.
Det er det, jeg er bange for.
Tilgiv mig, min herre. Jeg tog lang tid i byen.
Jeg så også den nyeste mode og hørte den seneste sladder.
Tillad mig at præsentere, din hær.
Er det det bedste, du kunne finde?
Hej!
I er udskud!
Udskud, for det er, hvad det tåbelige system -
- af tåbelige love, har gjort for jer. Men jeg siger, I er mere end det.
Sammen, kan vi vise dem, hvor svage de er.
At deres tåbelige love ingenting er, imod vore sværd.
Vi kan få dem til at tigge for deres liv.
Hvis I kæmper ved min side, lover jeg, at de elendige mennesker -
- som uretfærdigt spærrer jer inde, får betalt.
Slut jer til mig, og jeg vil træne jer til at være en kampmaskine.
Hold jer til mig, og I vil hver især have en plads i det nye kongerige.
Og rigdom, som i jeres vildeste drømme.
- Jeg vil have flere mænd. - Flere mænd?
- Hvad? Vi har ikke mere guld. - Så må vi skaffe mere.
- Slog du dig, da du faldt ned, engel? - Hvad?
Ingenting, jeg vil gerne snakke med chefen.
Også mig, han skylder mig to ugers løn.
Skal jeg forsvare dig? Har du problemer?
Ikke noget, jeg ikke kan klare selv, Sir Karlsmart.
Husk at komme til vores kostumefest, der er nogle gode præmier.
- Jeg ønsker jeres bedste værelse. - Ja, -
- den kongelige suite, til herren. Dit navn?
Jeg arbejder!
En ungmø, er i nød.
Stop! Denne uretfærdighed.
- Denne ungmø i nød, er nu i sikkerhed. - Lad mig gå! Rør mig en gang til -
- så får vi at se, hvem der er i nød. Og tak skal du have.
- De servietter kunne have dræbt mig. - Det kan gøre meget ondt.
- Hvem tror du, du er? - Hvem er jeg?
Landsbyboere, bønder. Alle folk og dansere. Saml jer omkring mig.
Kom herover.
Jeg er Sir Clorex!
Beskytter af...
Enker, ja.. Forældreløse.
Og en smuk ungmø, som hende her.
Og jeg har valgt at beære denne landsby, med min tilstedeværelse.
Og sikre at livet her er fredfyldt, under beskyttelse af min stærke arm.
- Tjek den lige. - Endelig en ridder.
Jeg er stolt af at arbejde i dette smukke land, som nu er det -
- endnu mere, takket være min smukke krop, og mit ansigts smukke profil.
Jeg skal bruge mine evner, -
- og min gode sjæl, for at forsvare, hvad der er retfærdigt. Tak skal I have.
Okay, tag det med ro. Han bliver her hele ugen.
- Tre hurra for mig. Hip, hip... - Hurra.
- Hip, hip... - Hurra.
Du er nødt til at være mere forsigtig.
- Gå ud herfra. - Men det var ikke...
Flyt dig.
Hej, Mel, det er lukketid.
- Jeg håber, Justin er okay. - Han har det fint.
Hvordan ved du det? Forbinder du med ham telepatisk?
Han har det fint, fordi du stadig tænker på ham, derfor.
Virkelig sødt, Mel, men han er ikke min type.
Hun kan lide ham. Endelig er vi enige om noget.
Jeg har hørt den melodi før.
Mine forældre sang den for mig, når jeg ikke kunne sove.
Jeg tror, deres forældre sang den for dem.
- Hvor er din mor nu? - Hun døde, da jeg var lille.
Det er jeg ked af at høre. Så må din far og dig være tætte.
Jeg er ked af, hvad der skete med Braulio i dag.
Lad være med at undskylde, bare lær af det.
Hvad er det galt med ham?
Et af hans eksperimenter gik ikke helt, som han havde regnet med.
Og hans hjerne har ikke virket ordentlig lige siden.
Alt jeg ved, er at der er to sider af hver mønt.
- Tror du, jeg kan gøre dette? - Det kan jeg ikke svare på.
Men du har grund til at være i tvivl, hvis ikke, ville jeg være urolig.
Før var det en drøm at blive ridder, nu ved jeg ikke, om jeg er modig nok.
For at gå imod din fars ønsker betyder, at du nødt til at tro på dig selv.
Det alene, gør dig til en modig mand.
- Du var ved at sige dreng. - Ja.
- Ja, jeg var. - Det er jeg glad for, du ikke gjorde.
Hvad er det næste?
Følg mig, vi har travlt i dag.
Du skal se et meget specielt sted. Du skal se noget, meget få har set.
Kom.
Velkommen til riddersalen.
- De Tapre Riddere. - Nemlig.
Hver eneste er unik og helt speciel.
Alle er de indbegrebet af opofrelse og mod.
Det er utroligt. Sir Groah, Sir Aglif og Sir Bladoufin.
Og denne?
En, der ikke længere fortjener at være her.
- Sir Heraclio. - Din bedstefars morder.
- Grunden til min far afskyr riddere. - Tingene er aldrig så enkle.
- Ingen har fortalt, hvad der skete. - Det er derfor, du er her.
Følg mig.
Der er han, den sidste af os. Min bedste ven.
Sir Roland, din bedstefar.
Den største ridder, kongeriget nogensinde har kendt.
Nu skal vi bruge den nøgle, din bedstemor gav dig.
- Nøglen, knægt. - Ja.
Hvor er sværdet? Hvad betyder dette?
Det betyder, at din færd kun lige er begyndt.
- Du ved, hvor det er, ikke også? - Selvfølgelig, gør jeg det.
Lad mig fortælle dig en historie. den sande historie.
Om din bedstefar og sværdet.
Da vi forsvarede Rhull, døde vores konge.
Dronningen sad tilbage, sønderknust. For knust til at regere.
Din far besluttede, at i stedet for at gå i Sir Rolands fodspor, -
- ville han være advokat.
Dronningen satte sin lid til hans hjælp med at regere kongeriget.
Men hver ændring, frembringer flere ændringer.
Ed og gerning invaderede hver del af vores liv
Dronningen troede, det ville stoppe den slags strid, som dræbte kongen.
Så hun overhørte sit hjerte og skrev under på det skæbnesvangre dekret -
- og gjorde ridderne lovløse. Alle adlød, på nær én.
Sir Heraclio beskyldte dronningen for at være svag, -
- og advokaterne for at misbruge hendes magt.
Han sprang frem mod dronningen og Reginald.
Og det var sådan to riddere, der før var våbenbrødre, nu kæmpede til døden.
Sir Roland afvæbnede Heraclio.
Han havde muligheden for at slå ham ihjel, men han tøvede.
Og derfor var, Sir Rolands sværd fyldt med hans eget blod.
Og den mest ædle helt, dette land nogensinde har kendt, -
- betalte den højeste pris. for at redde hans søn og hans kongerige.
Og resten er historie.
Så Heraclio har sværdet. Så finder jeg ham.
Rolig nu, knægt. Først skal du være forberedt.
Han er en god kæmper, og du er en lille svækling.
- Han vil mase dig med det samme. - Og hvad så?
Jeg elsker dit gå på mod.
Kom så, du har noget at se til.
- Godt. - Jeg har en plan til at få mere guld.
Lord Brezelhead, er rigeste mand i landet, -
- og han holder en fest for sin datter, frøken Lara.
Der er ikke sparet på noget. Hele byen snakker om det.
- Mange penge for et enkelt job? - Det er meget simpelt.
Desuden, kommer jeg til at møde hende.
Hun er guddommelig. Nogle folk er bare født stillige.
- Dig. Kom herhen. - Mig?
Lad mig vise dig det. Når jeg siger stød, mener jeg ikke peg eller ræk ud.
Jeg mener stød!
Lad os prøve igen.
Og du kan gøre, hvad du vil for at udføre planen.
Jeg må indrømme, at Justin klarer sig bedre, end jeg troede.
Han er lærenem.
Gå væk, din dumme fugl.
Det er underligt, det næste træk er først om tre uger.
Pokkers, en af vore brødre nordpå har set Heraclio.
Vi tænkte nok, det ville ske, men ikke så hurtigt.
De trofaste krigere er væk, og kongeriget er ubeskyttet.
- Hvem skal stoppe ham? - Jeg tager af sted, -
- og stopper ham. - Du er alt for gammel.
Jeg kan gør det.
- Drengen kan hjælpe, han er klar. - Han er ikke klar, det er for tidligt.
Heraclio vil spise ham til morgenmad, det ved du godt. Husker du Roland?
Hvad gør vi? Skal vi lede efter riddere?
Selvfølgelig ikke. Det er for sent.
Lad os prøve. Se, om han er klar.
Vi gør det, men hvis han fejler, skal han tage hjem.
Jeg sætter ikke hans liv i fare.
Nu skal vi se, hvor meget du har lært.
Til denne prøve, har vi valgt en klassiker, en drage.
Men grundet mangel på magiske væsner.
Mød, Gustav.
Du skal ramme hans svageste sted, med din lanse.
- Jeg er så bange. - Det bliver du.
Banzai!
Forbered dig på at blive grillet.
Ikke det.
Nej, nej.
Ja!
- Jeg slår dig ihjel! - Braulio, dit tålmodighedsløfte.
Jeg sagde det til dig. Jeg slår ham ihjel!
Justin?
Han trækker ikke vejret.
Hvor er den?
- Gudskelov. - Dette var en fejltagelse.
Man har brug for mange vigtige kvaliteter for at blive en ridder.
Og jeg er ked af det, men du har dem ikke.
Din skæbne er ikke her.
Tag tilbage til din far. Rolands slægtslinje ender her.
Er der noget, du vil sige?
Vent!
Jeg tror på, at du har et stærkt hjerte -
- og det kan få dig i problemer.
- Du får brug for det her. - Nej, jeg kan ikke...
- Det er dit. - Ingen diskussion.
- Jeg kom ikke for at spise tærte. - Det er rabarber, engang din favorit.
- Hvorfor stoppede du ham ikke? - Hvorfor stoppede vi ikke dig dengang?
- Reglerne gør os ulykkelige. - Reglerne gør os alle lige.
Og gør at vi kan leve sammen. Reglerne dikterer retfærdigheden.
Retfærdigheden og loven er ikke altid det samme.
Måske forstår din søn noget, som du ikke forstår.
Han er bare et barn, der leger. Han skal ikke blive en sørgelig -
- efterligning af de latterlige riddere.
Sådan skal du ikke tale! Din far var engang en af dem.
Han ville være flov over, hvor ensporet og tykhovedet hans søn er blevet.
Tal med din søn. Eller bedre, lyt til ham.
- Hvordan? Han er her jo ikke. - Hvis du kendte din søn -
- ville du vide, at der er noget, han aldrig ville gå glip af.
Laras fest.
Nej, vi udfyldte ikke skema A-38, hvad det så end er.
Du må meget gerne vente på ejeren, men lad mig passe mit arbejde.
Selvfølgelig venter jeg.
Jeg har allerede fortalt dig...
- Justin? - Jeg ville ikke forskrække dig.
- Er du så blevet en ridder? - Jeg fejlede...
- Dumpede. - De er nogle tåber.
- Jeg prøvede da i det mindste. - Ja, og det beundrer jeg dig for.
- Betjening tak! - Vores fornemme gæst er tørstig!
- Jeg er på vej. - Hvem er han?
Ifølge ham selv, er han alle pigers drøm af en ridder.
- Jeg mener, han er en svindler. - Clorex. DeMarco Clorex.
En ridder der kræver betaling for en signatur, er en falsk ridder.
En øl mere, tak. Skal jeg skrive et digt til dig?
Nej, men jeg har et til dig. Du synes, du er vittig, og meget yndig -
- men du driver mig til vanvid, fordi du er en ski...
Undskyld din opførsel med det samme! Ned på knæ og bed om forladelse!
Lad hende være.
Bare rolig, ham skal mine drenge nok tage sig af.
Godt at se dig igen.
Jeg ordner det her. Utroligt hvad lidt træning kan gøre.
Nej, vi ordner det her.
- Tak for pinden. - Det er ikke en pind.
Det her er en pind.
Hallo, vil du have den store menu?
Okay, det bliver den store menu.
For dælen da.
- Du er... - Fyret? Nej, jeg siger op!
- Så er jeg klar. - Det klæder dig bedre.
Fedt, jeg kan ikke betale huslejen, men jeg ser i det mindste godt ud.
- Hvor har du lært at slås? - Fem storebrødre.
- Det lyder som en skøn familie. - Har du brug for en makker?
Jeg er jo ikke en ridder.
Hvis Sir kyllingehjerne derinde kan være ridder...
- Drop det. - Du kan ikke bare give op.
- Så du os derinde? - Jeg har skuffet alle.
- Selv Lara. - Hvem er Lara?
Hende jeg vil dedikere mine gerninger til. Jeg lovede at vende tilbage til -
- hendes myndighedsfest og returnere hendes strømpe.
- Hendes strømpe? - Hvorfor en strømpe?
- Det er en lang historie. - En mærkelig dreng.
Jeg ville vende tilbage som ridder, men kommer tilbage som en taber.
Du skal tage tilbage, men ikke alene.
Med en troldmand og en pige som mig, ved din side, får du din prinsesse.
Mine damer og herrer, unge hr. Justin og?
- Talia. - Og?
Melquiades. Mægtig troldmand og magiens mester.
- Mine damer og... - Vent!
- Og Karolius, bebuder af det mørke lys. - Dette stod ikke i min jobbeskrivelse.
- Du sagde, hun var rig... - Hendes familie opfandt vist penge.
- Der. - Jeg sagde jo, han ville være her.
Mine damer og herrer...
Fru Lara Brezelhead og hendes partner...
Den usammenlignelige -
- den fejrede -
- den helt fantastiske -
- og den beskedne, Sir Clorex.
God dreng, godt gået.
- Hvordan kunne hun gøre det? - De er et perfekt par.
Hejsa. Ja, jeg ved det godt.
- Lara, skat. - Er du her også?
Hvor fantastisk at se dig.
Dig og servitricen? Hun er pænere uden hatten.
Må jeg?
Min engel.
- Du er smuk. - Det ved jeg.
Det er længe siden. Hvem er din ledsager?
- Hun hedder Talia. - Hun er lige noget for dig.
- Hvad laver du? - Hendes påklædning passer -
- enhver begivenhed. Du ser godt ud. - Jeg har trænet...
- Hvad sagde hun? - At du er finurlig.
Undskyld. Tror du, hun er blevet jaloux?
- Ja da. - Undskyld endnu en gang.
Til mit næste tryllenummer skal jeg bruge en frivillig.
Som skal sendes til en anden dimension!
Vent.
For jeres fornøjelses skyld, direkte fra en optræden for det franske hof -
- præsenterer jeg, Sotabrødrene.
Hvad?
Magt og stil!
Jeg hader klovne.
Hvis der er noget, er jeg over ved desserterne. Jeg vil have noget stærkt.
Det bliver en aften med spektakulære ting og spænding -
- og deltagelse fra tilskuerne. Jeg skal bruge noget hjælp.
Frivilligt offer, om man vil. Den fantastiske frøken Lara.
Hvad? Hun skal ingen steder.
- Hvem er du? - Ham der forsvarer sin dame til døden.
- Hvor nobelt. - Justin. Det er bare en leg.
Se lige min ring.
Velkommen til cirkus. Ren chokolade!
- Slip mig, din bølle. - Sæt hende ned.
- Lad min søn være! - Nej, far. De slår dig ihjel.
- Lad min søn gå. - Drenge, gør som advokaten siger.
Perfekt hud.
Hvis far vil høre fra sin datter igen, er løsesummen -
- 10.000 guldmønter. Han har 48 timer.
- Endelig, Sir Clorex. - Sir Clorex? En ridder?
Min helt! Min modige ridder.
Du sagde, der ikke var flere riddere i kongeriet.
- Lad os smutte. - Nej, vi følger planen.
Nok er han ridder, men han er oppe imod tre soldater, der ikke viger...
Det her er så uprofessionelt.
Og bliv væk -
- eller I får mit sværd at smage.
Altså det her sværd.
Kom tilbage, tåber!
- Justin, lad mig hjælpe dig op. - Far?
- Jeg er okay. - Så dette er Sir Justin?
Jeg er helt klart i sikkerhed, med dig ved min side.
Jeg tror, din far har ret. Du burde læse jura -
- bare ikke sammen med mig.
Munkene havde ret. Far, tag mig med hjem.
Så du dem løbe? Bare synet af dig fik dem til at flygte.
Ja, den effekt har jeg på folk.
Jeg har aldrig været så -
- fornærmet i hele mit liv!
- Fornærmet? - 10.000 mønter?
Min far ville betale meget mere.
- Min familie opfandt... - Penge. Det bliver du ved med at sige.
Min far kunne betale 100.000, nok mere. Nærmere en million.
En million?
- Fem nuller? - Faktisk seks, skatter.
Er du okay?
- Det her er nyt. - Ja, jeg kidnapper dig.
- Det er for sjovt. Jeg mener det. - Det er sjovt.
Stick, få os langt væk herfra.
Ikke den vej!
Syndere sover aldrig. Vågn nu op, med mig.
Jeg vil ikke være ene. Mit hjerte er dit.
Hænderne trækker mig ned.
Ingen lyd, jeg giver...
Skal, skal være mig selv. Jeg skal være, være mig selv.
Ingen andre. Skal være, jeg skal være mig selv, for en stund.
Rolig alle sammen, vi skal nok finde pigen.
Hvordan? I er ikke engang begyndt at lede endnu.
Først skal en blanket om efterlysningen udfyldes...
- Til den tid er hun død. - En eller anden, hent Sir Clorex.
Clorex, Clorex...
- Justin? - Luk hellere vinduet.
Jeg ledte efter dig til festen, men... Hvor skal du hen?
Det jeg skulle have gjort til at starte med. Jurastudiet.
Hvis du ikke ved det, så er frk. Lara Pengepose alligevel blevet kidnappet.
- Du aflagde ed til hende. - Min søn skal på jurastudiet.
- Ordensmagten tager sig af det. - Ja, det kan jeg se.
- Jeg kan ikke tillade det. - Far, nogen skal redde hende.
- Det er for farligt. - Jeg er nødt til at gøre det.
- Min søn... - Prøv ikke at stoppe mig.
Det gør jeg ikke.
Jeg skal nok passe på, og jeg kommer tilbage.
Efter festen, må de tre være vendt tilbage efter hende.
Jeg kan se pigen i et mørkt tårn.
Men der er mere. Jeg kan se en mørk hær. Dommedagen er over os!
- I har ingen tiltro. - Jeg tror på dig, min ven.
- Kom, før an. - Mig?
Fedt, nu er vi faret vild. Giver du mig skylden?
Hvem ellers? Så spørg da en eller anden om vej.
Hvem er der, som jeg kan spørge her? En sten, din tåbe?
- Er vi der snart, Mel? - Lad mig lige prøve...
Efter udkørsel af tunnelen, drej til højre.
- Drej til højre, nu. - Mel, stop!
Stop!
Beregner ny rute.
- Sikker på, at vi ikke er faret vild? - Jeg kan se to vandfald.
Lad mig bruge mine evner, for mellem de to kan jeg se et mørk tårn.
Kører det for dig?
Hvorfor skulle han slæbe hende herop?
Det ved jeg ikke, jeg ser bare tingene med mit tredje øje.
Du kan jo ikke se med det. Det er malet på!
Der!
Ja da. I har nået jeres bestemmelsessted.
Kom.
- Melquiades... - Stop! Træd ikke på kortet! Forsigtig!
Det er Reticulum!
- Nej, det er Ganymedes. - Undskyld.
- Nej. - Nå, det er bare en sten.
Er vi ikke tilbage, inden det bliver mørkt, skal du advare dem i landsbyen.
Nej, jeg har en bedre idé. Jeg burde hidkalde det bevingede ildbæst.
Flammernes skabning, som venter i jordens indre på mit kald.
Nu har jeg det meget bedre. Men, hvis nu, -
- der sker noget, så advar landsbyen. - Okay, telepatisk eller personligt?
- Der er så sejt. - Gider du holde op med det?
Undskyld.
Lyseslukker.
Det er helt umuligt, med disse... mennesker.
Ubrugelige! Tåbelige!
Det er, hvad der sker, når man sender tre charlataner -
- for at udføre en rigtig soldats opgave.
Var du ikke dukket op med den pige, havde hele vores plan været ødelagt.
I morgen, vil min hær endelig marchere sejrrigt ind i tronsalen.
- Hvem er de? Hvad snakker de om? - Sir, når farmand betaler...
Af en ridder at være, tænker du for meget på rigdomme.
Selvfølgelig. Du må være en af de ædle -
- der giver byttet væk til de trængende.
Nemlig. Der er denne skole, for små forældreløse, -
- og de kan ikke spise, -
- for deres hænder ryster så meget, at de ikke kan holde -
- på maden, hvilket knuser ens hjerte.
Nu husker jeg det.
Mødtes vi ikke i slaget ved Brændt Træ?
Ja, jo, selvfølgelig. Nu husker jeg det.
- Hej, I små. - Justin...
Deres Nåde, huggede i al fald en del hoveder af, den dag.
Dræb ham.
Vil I have en autograf, eller noget?
Slip damen fri.
- Dig? - Dig?
- Jeg vidste det! - Dræb dem! Og gør det hurtigt!
- Jeg giver op. - Stop. Jeg har et sværd.
- Og det er meget skarpt.
Kujon!
Smid det! I, idioter, skal fremstå med -
- styrke og stil. Styrke og stil! Kom så, kammerater!
- Så begynder cirkusset igen. - Lad os tage dem.
Kom så, Skip.
Lidt mere stil i dine poseringer, søde.
Du er jo trods alt en pige.
Stilfuld hat.
Dig! Stop med at drømme, din dummernik.
Angrib ham!
Ja. Nej.
Han vil dukke op fra nord. Han vil dukke op fra syd.
- Fra nord. - Syd.
Lige et øjeblik.
Stop!
Jeg smadrer den.
Træk ikke i mit hoved.
Du burde ikke lade ham behandle dig på den måde.
Angrib ham!
Kom så, idiot.
Sir, må jeg ikke lige låne dit våben, for en kort stund?
- Vær nu sød. - Vær nu sød?
Undskyld, Perry.
Vi er på vej mod floden.
Mange tak, sir.
Velbekomme.
Din lille møgunge.
Du fægter godt, -
- men du burde passe på bag dig.
- Pas på hovedet! - Endnu engang tak.
- Ingen årsag. - Dit store fjols.
- Hej, smukke. - Hvad?
Styrke og...
- Fin profil. - Talia, er du okay?
- Ja. - Imponerende.
Sir Heraclio.
Du kender mig ikke, men jeg kendte dig, da du var helt lille, sønnike.
Jeg hedder Justin. Og jeg ved, hvem du er, og hvad du har gjort.
Du beskylder den forkerte for hans død.
Vi to, vil det samme. Kæmp ved min side.
For hvad? For at stjæle tronen? For det er din plan, ikke?
Fint! Vil du ikke kæmpe i min hær, må du stå ansigt til ansigt med den.
- Jeg ville ønske, du ikke var kommet. - Hvad?
- Nej, jeg ville ønske, du ikke var her. - Undskyld mig?
Det jeg mener er, at jeg vil ikke have, der skal ske dig noget.
- Skal vi smadre dem? - Lad os det.
Drengen har brug for os. Ja, han har.
Jeg er én, ikke delt længere.
Flammernes skabning, kom frem fra dit skjul, -
- svar på mit kald, og hjælp os alle!
Vi gjorde det!
Det ligner ikke en retfærdig kamp.
- Blucher! - Ser ud til, jeg kommer til rette tid?
- Kender I hinanden? - Justin lærer hurtigere, end du gjorde.
Og præcist hvem, skal stoppe os? Dig?
Måske.
- Gustav. - Gustav?
Det er bare en krokodille. Kom tilbage!
Okay, gamle mand.
Dig og mig. Lige her, lige nu.
- Ved at blive gammel? - Kryds sværd med mig, og du vil se.
Dine knogler har aldrig været meget for luftfugtigheden.
Det går nu fint alligevel.
Fjolset stikker af.
Du har mistet grebet, i din smukke hær.
Jeg valgte at blive i mit rige, i stedet for at bedrage det.
Jeg gjorde det, der var bedst for os alle.
Dine løgne, virker ikke på mig. Jeg vil stoppe dig.
Sådan skulle det ikke ende.
Nej.
Gør arbejdet færdig, din galning.
Vi begge ved, at du holder af at dræbe riddere.
- Blucher. - Det er bare en skramme.
Jeg skal nok klare den. Gør arbejdet færdigt, sønnike.
- Men jeg er ikke sikker på, jeg... - Du kan godt.
Går du allerede, kylling?
Som du ønsker.
- Jeg vidste, du var en særling. - Jeg slår ikke på piger.
- En bedrager. - Jeg elsker dem.
- En falsk person. - Jeg varmer kun op.
Og sådan blev den skinnende ridder, til den sorte ridder.
Blucher lærte dig åbenbart ikke alle hans små kneb.
Indse det. Du har ikke det, der skal til.
Og det kommer fra dig.
Sæt dig ikke for godt til rette. Tronen tilhører mig.
Tak. Den tilhører også mig.
I morgen, vil dette land have en ny konge, som ikke lader sig slå ud.
Du får ikke den trone, min bedstefar stoppede dig, nu stopper jeg dig.
Alt hvad der er sket, er alt sammen din fars skyld.
Din løgner.
- Sværdet tilhører min familie. - Så kom og tag det.
Meget ærefuldt.
Du flytter dig godt, ligesom ham.
Tænk ikke på at nævne hans navn.
Vent!
Jeg vil bare, at ridderne skulle vende tilbage. Du og jeg er ens.
Slut dig til min sag, den har stor ære.
Det er ingen ære i at tage magten, med magt.
- Jeg vil hellere dø. - Så må det ske.
Du havde din chance, men nu er det slut, knægt.
Poetisk retfærdighed.
Din far ødelagde mit liv, nu ødelægger jeg hans, ved at dræbe dig.
Hvor sødt. Du klamrer dig til din bedstefars sværd indtil nu.
Nu skal det tilbage til mig. Jeg skal bruge det til at dræbe din far.
- Hvad? - Aldrig.
Blucher.
Nej.
- Du må ikke dø. - Jeg fandt det.
Disse planter hjælper måske.
De skal lægges på såret, forsigtigt.
For at magien skal virke, skal jeg bruge en tryllekunstners hånd.
Og en ægte ridders hånd.
- Men jeg er ikke en ridder. - Det er du.
Vær sød ikke at dø.
Nej. Vær nu sød, du må ikke dø.
For sent.
Hvem var han?
Han var min bedstefars...
Han var... Han var min ven.
- Begrav mig ikke endnu, knægt. - Blucher!
Du gjorde det.
Jeg vidste, du kunne.
Hvorfor er han så længe om det?
Nu ved jeg hvorfor.
Justin, du har udvist mod.
Venlighed. Og du reddede riget.
For dette, vil du modtage den højeste ære.
Titlen som ridder.
Men for ikke, at det skal være ulovligt, har vi én ting, vi skal først.
Dekretet, der forbød riddere, skal omstødes.
Til dette, skal vi bruge to underskrifter.
Det er på tide at rette vores fejltagelse.
Han døde i mine arme.
Hvad nu hvis jeg, ved at skrive under, også mister dig?
Vent.
Min dronning, jeg er dybt taknemmelig.
Men jeg må afvise denne ære, for min fars skyld.
Nej, min søn Justin, er ikke længere et barn.
Hvis jeg ikke forstod det, ville jeg virkelig miste ham.
Lige som det skal være.
Justin, accepterer du den tunge byrde, som Ridderskabet byder dig -
- og sværger troskab til dit kongerige?
Bær sværdet med styrke, og forbered dit hjerte på venlighed.
Brug det aldrig til at gøre skade eller krænke -
- men brug det til at forsvare, hvad der er godt og retfærdigt.
Modtag disse slag og ingen andre til minde om den ed, du har svoret.
Rejs Dem, Sir Justin.
Jeg lovede at dedikere min ridderlighed til dig, og jeg holder mit ord.
- Min triumf er også din. - Det skulle du ikke have gjort.
Nu er jeg fri fra mine løfter.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke så det noget før.
Måske er du for perfekt som ven, til at se dig på en anden måde.
Men Talia, vil du gøre mig den ære, og at lade mig ledsage dig til...
Hele verden festede den aften.
Men Sir Justin spiste sammen med sin ægte kærlighed.
Og selvfølgelig var de ikke alene, det er vi aldrig.
For deroppe i stjernerne, er alle heltene fra fortid, nutid og fremtid.
De ser ned på os, og smiler.
Jeg er imponeret. Drengen gjorde det virkelig.
Hans lærere var også ret gode.
Og hvem ved? Måske var dette kun begyndelsen.
Du har ret, Legantir. Begyndelsen på en ny alder.
En ny alder, til nye helte.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org